|
||
|
||
![]() |
Navn: «Jo ringte fra London. Han kommer til Oslo. Bare tanken
gjør meg kvalm. Debutromanen Akt er en samtidsskildring fra et liv
i Oslo og London på slutten av nittitallet, en livsfølelsesrapport
fra den generasjonen som nå er i tyveårene. Bokens
hovedperson er utdannet skuespiller, men jobber som aktmodell
på hovedstadens kunstakademi og strever med å løsrive
seg fra sine bindinger til den handikappede ekskjæresten
i London. «Vi går inn i tegnesalen. Den er nokså liten.
Ved den ene veggen står et lite, skittenhvitt podium med
grått bakteppe. Bak teppet står en grå plaststol.
Det er høyt under taket. Fire lyskastere henger ned derfra.
Linoleumsgulvet er som en kjempestor skitten palett, grått
av kullstøv og fullt av malingflekker. Tre av veggene
er hvite, den fjerde har to store vinduer som vender ut mot en
bakgård. På den andre siden av bakgården er
det en gammel leiegård med vinduer i fem etasjer. Noen
av vinduene har innsyn til tegnesalen. Den sympatiske mannen
spør om jeg vil at vinduene skal dekkes til, men jeg synes
ikke det er nødvendig. Jeg går bak podiet, kler
av meg i skjul av bakteppet, legger klærne på den
grå stolen, henter den røde badekåpen fram
fra veska og tar den på meg. Jeg samler det røde
korketrekkerhåret mitt sammen til en knute i nakken og
fester en hårstrikk rundt det. Studentene og professoren
står foran podiet og diskuterer hvilken stilling de vil
ha. Jeg spør om de vil ha stående, sittende eller
liggende. De blir enige om stående. Professoren spør
om det er varmt nok for meg. Jeg merker at jeg skjelver og har
gåsehud. Brystvortene mine skraper stivt mot innsiden av
badekåpen. Jeg sier at jeg gjerne vil ha en vifteovn. Det
er nå jeg skal kle meg naken. Det er alltid litt rart den
første dagen. De lurer på hvordan jeg ser ut, og
om jeg er nervøs, og jeg lurer på om jeg kommer
til å bli avslørt.
|
|
|